ИгарЈ
Ističe se
- Poruka
- 2.483
Зашто овоме шарлатану Мркаљу допуштате да све теме овде своди на исто натрпавајући их својим, једним те истим, политичким памфлетима изнова и изнова?
Poslednja izmena:
Donji video pokazuje kako da instalirate aplikaciju na početni ekran svog uređaja.
Napomena: This feature may not be available in some browsers.
Зашто овоме шарлатану допуштате да све теме овде натрпа својим политичким памфлетима и све их сведе на исти разговор изнова и изнова?
Bugarima i Hrvatima odgovara priča o doseljavanju slovenskog dela njihovih nacija jer su njihovi neslovenski etnocentri sigurno doseljeni.
Pazi ovo, oni su sigurno doseljeni, a Srbi - nikako!
Da bude još gore, isti istorijski izvor svjedoči o seobi Srba i Hrvata.![]()
Upristoji se.
Sinoć si citirao moj post u kojem objašnjavam zašto su drugovi Vatikanci falsifikovali Porfirogenetesov spis u delu koji govori o dseljavanu Srba podobeći ga postojećom povesticom o doseljavanju (turkijskih) Horvata.
Na kraju krajeva, koliko je verovatno da su se istovremeno doselila ta dva naroda.
Ima tu materijala za sumnju.
To ti je tako kada logika ne štima.
Kreni od toga da li je uopšte DAI falsifikovan.
Ovako vodeći se tvojim principa, možemo sve što je ikada na ovome svijetu bilo nastalo proglasiti falsifikatom, samo zbog toga što nam se ne sviđa, te onda pojašnjavati zašto je taj falsifikat nastao (bez apsolutno ikakvih dokaza da se radi o falsifikatu).
Nema apsolutno nikakvih dokaza da se radi o originalu, jer je u pitanju prepis.![]()
Nema apsolutno nikakvih dokaza da se radi o originalu, jer je u pitanju prepis.![]()
Копија =/= фалсификат.
Копија је репродукција оригинала, фалсификат је нешто што се представља оним што није.
По логици на коју наводиш и Душанов законик је фалсификат, јер га имамо само у препису а не и у оригиналу.
Копија =/= фалсификат.
Копија је репродукција оригинала, фалсификат је нешто што се представља оним што није.
По логици на коју наводиш и Душанов законик је фалсификат, јер га имамо само у препису а не и у оригиналу.
Зашто овоме шарлатану Мркаљу допуштате да све теме овде своди на исто натрпавајући их својим, једним те истим, политичким памфлетима изнова и изнова?
Čekaj, a ko je to pominjao autograf?
Ovo me je blago podsjetilo na Novaka Adžića, koji je na TV gostovanju, prilikom denunciranja srpske istoriografije rekao da je najementarnija činjenica koja je samo Srbima nepoznata na svijet da je "sve što nije sačuvano u izvornom, autografskom originalu - za istorijsku nauku u potpunosti ništavno i nepostojeće":![]()
Mislim da je pravo pitanje, da li je doslo do naknadanih interpolacija u DAI, prilikom prepisivanja.
Mislim na originalnost, verodostojnost spisa, teksta, a ne na izvorni primerak dokumenta.
Nema apsolutno nikakvih dokaza da se radi o originalu, jer je u pitanju prepis.![]()
To je pitanje o kome se diskutuje u sklopu proučavanja spisa, ali nije nešto što je ostalo potpuno otvoreno. Analizom teksta, uključiv i poređenjem različitih rukopisa, mnogi su se istraživači bavili...od domaćih u najskorije vrijeme Tibor Živković, koji se bacio u tešku potragu za Porfirogenitovim izvorima.
Onda si kontradiktoran. Šta je zapravo poenta?
Ako misliš na vjerodostojnost teksta, a ne na autograf, koja je tačno svrha isticanja da je u pitanju kopija, a ne originalni primjerak dokumenta?
Овде бих рекао да се ради о више преписа , више и од ЉПД-а. Међутим на делу је вероватно радило више аутора не само Цар.
Izvornik nije sačuvan, a najstariji prijepis potječe s kraja 11. stoljeća. Taj rukopis se u znanstvenoj literaturi označava slovom P (skraćeno od Codex Parisinus gr. 2009). On je 1509. godine prepisan od strane Antonija Eparchusa. Ovaj prijepis označava se kao V (Codex Vaticanus-Palatinus gr. 126) i popraćen je opaskama kasnijih čitatelja na latinskom i grčkom. Treća kopija, F (Codex Parisinus gr. 2967) prijepis je rukopisa V. Konačno, četvrti i nedovršeni rukopis je M (Codex Mutinensis gr. 179), prijepis rukopisa P, učinjen od Andrije Darmarija između 1560. and 1586. godine. Rukopisi P i F čuvaju se u Bibliothèque Nationale u Parizu, rukopis V u vatikanskoj knjižnici, a rukopis M u Modeni.
Контекст општи не верујем да је поремећен , ми јужни Словени заузимамо последње место и последње главе , што би се могло заључити да смо међу последњим сферама царског и политичког значаја
од стране византијског двора и њихове политике. Дело има већи политички значај али наравно историјски у грубом контексту , али не као свето писмо како га појединци држе.
Мислим да су неки делови накнадно додавани у преписивању оригиналног извора па и преправљани али не толико да би се читаво дело одбацило.
Пратећи причу и начин проповедања неки делови ми се не уклапају.
О Србима као робовима због јефтине обуће или опанака , за које се зна да су их носили и Илири , можда Трачани , не знам за Келте из Галије али они са Британског оства јесу.
Није само проблем у томе већ у поставци на језику Ромеја то значи роб а добили су назив по јефтиној обући србуле на ромејском који су носили робови па су тако прозвани јел су били робови римског цара. Њихова земља се зове Бојка не Бела Србија на сву срећу тамо живе неки Срби или Сораби који римски цар никако није мога помешати са обућом коју су носили.
Хрвати што на ЊИХОВОМ језики значи они који имају пуно земље. Што би било логично код давања имена неком народу и тражења смисла тог имена.
Код Срба то звучи јако неозбиљно и накарадно у односу на читаво штиво , типа Ромеји , Римљани , Роми што на српском језику значи Цигани добили су име по тамној пути и зато што потичу од некрштених Цигана које је Филип Македонски довео из Египта??
Бела Хрватска до Токија према исконструисним мапама према њему , не знам зашто ту иако говори да је далеко од мора око 30 дана хода а наближе море је Црно Море.
Нема помена о никаквим Хрватима нити тамо нити у Далмацији ниту у Славонији пре 10-ог века јер се изгледа хрватско име спорије ширило на остале словене од српскога да ли због давно установљених римских провинција Далмације и Паноније да ли због малобројности тадашњег хрватског племена. Срби се спомињу у полабљу у 5 веку у Далмацији почетком 9 века а хрватског имена нигде , нити испред Борне нити испред Људовита Посавског.
Врло вероватно да је хрватско име било пучко према неком Хорвату или не знам чему из кога је касније конституисан народ по свему судећи тек у 10 веку у Далмацији постаје народно.
О белој Хрватској са оне стране Турске ни трага у изворима.
Да је сам Порфирогенит то исконструисао не верујем будући да смо у његово време били савезници Византије и ратовали против Бугара потпомогнути и инспирисани од стране Византије где је можда и он или његов наследник вратио Часлава на престо , отуд су ми приче мало невероватне а стање које описује у насељаваљу Срба и Хрвата мислим да више одговара затеченом стању на терену у то време а не у доба Ираклија.
Ако се узима са резервом то што пише јер је дело заправо политичког карактера онда као извор ок. првенствено као смерница или ближа одредница као што сам већ написао.
Изостављање Дукље на 2 места о ком се народу ради је такође сумњиво , или зато што је византијска или је то избачено из рукописа.
Живковићево објашњење да неки римски аноним то није могао знати ок али сам Порфирогенит и елита на двору је то морала знати ако се зна толико о Хазарији , Русији , Печењазима а не ко живи на њиховој територији којом управљају директно.
Slavene, poenta je da nemaš dokaz da je u pitanju pisanje Cara, tj. nemaš dokaz da neko nije naknadno nešto dopisao ili izmenio.
A šta će mi?
Valjda nešto prvo treba da bude ustanovljeno, da bi bilo opovrgnuto?
Samo u slučaju da dokaza nema.Hoćemo li za apsolutno svaki tekst tvrditi da nema dokaza da nije bilo naknadnih inovacija?
Ma nije. To ti se samo tako čini jer ti teško pada budući da si u to investirao čitav svoj život.Van toga, jedna je potpuna besmislica tako nešto reći, jer je to relativizacija do krajnje banalnosti. Hoćemo li za apsolutno svaki tekst tvrditi da nema dokaza da nije bilo naknadnih inovacija? Šta nas onda sprečava da tvrdimo (bez ikakvih dokaza) da ni tekstove oni nisu pisali, već su im podmetnuti?
Ček, polako sa etiketom teorije zavere. Ti ne shvataš o čemu ja govorim. A već sam o tome govorio. Govorim o tome da mnoge krupne istoriografske teme počivaju na pretpostavkama koje se ne preispituju. Na primer, o doseljavanju Slovena na Slovenski Jug ne zna se pouzdano ama baš ništa, ali se lingvistici i arheologiji ne dozvoljavaju tumačenja kojima se dovodi u pitanje odsustvo Slovena na Slovenskom Jugu pre 6. veka. Već sam nekoliko puta navodio citat Golaba koji nakon de facto dokaza da je Dunav slovenska reč rezignirano odbacuje sopstvenu argumentaciju i kaže da se to ne uklapa u dominantnu istoriografsku sliku.
Dakle, istoriografija nije nauka nego književna grana sa elementima istraživačkog novinarstva.
Tako je. Verodostojnost DAI nije ustanovljena, slažem se.
Samo u slučaju da dokaza nema.
Ma nije. To ti se samo tako čini jer ti teško pada budući da si u to investirao čitav svoj život.
A da ja sad tebe upitam, šta bi tačno to bio za tebe dokaz da nije bilo nikakve intervencije u originalni tekst (nekog dokumenta koji je izgubljen)?
Kratko i iskreno - ne umeš da razmišljaš kritički, nego balansiraš u domenu političke korektnosti. Raspolažeš informacijama, terminologijom, metodologijom etc, čak i talentom za naučnu preciznost, ali kada treba neko viđenje, analiza, sinteza - tropa.
Hvala svima. Jel ima neko izvore da je Niš bio većinski bugarski grad do 1878 ?
Ces neki izvor da Virovitica bila vecinski srpski grad?
Nema apsolutno nikakvih dokaza da se radi o originalu, jer je u pitanju prepis.![]()
Tako je. Verodostojnost DAI nije ustanovljena, slažem se.
Kratko i iskreno - ne umeš da razmišljaš kritički, nego balansiraš u domenu političke korektnosti. Raspolažeš informacijama, terminologijom, metodologijom etc, čak i talentom za naučnu preciznost, ali kada treba neko viđenje, analiza, sinteza - tropa.
Овде бих рекао да се ради о више преписа , више и од ЉПД-а. Међутим на делу је вероватно радило више аутора не само Цар.
Izvornik nije sačuvan, a najstariji prijepis potječe s kraja 11. stoljeća. Taj rukopis se u znanstvenoj literaturi označava slovom P (skraćeno od Codex Parisinus gr. 2009). On je 1509. godine prepisan od strane Antonija Eparchusa. Ovaj prijepis označava se kao V (Codex Vaticanus-Palatinus gr. 126) i popraćen je opaskama kasnijih čitatelja na latinskom i grčkom. Treća kopija, F (Codex Parisinus gr. 2967) prijepis je rukopisa V. Konačno, četvrti i nedovršeni rukopis je M (Codex Mutinensis gr. 179), prijepis rukopisa P, učinjen od Andrije Darmarija između 1560. and 1586. godine. Rukopisi P i F čuvaju se u Bibliothèque Nationale u Parizu, rukopis V u vatikanskoj knjižnici, a rukopis M u Modeni.
...