Petar Stanković, koji je napisao knjigu ''Medicina divina'', započeo je karijeru
kao seoski lekar. Pravo sa fakulteta na selo. Ono što je njega navelo da kasnije
u psihijatriji istražuje drugačije metode lečenja, bilo je to što se suočio sa
čudima. Recimo, žene su se na selu često porađale u kućnim uslovima, koji
nisu zadovoljavali kriterijume kakve ispunjavaju bolnice. Kaže, po onome što
je on na fakultetu učio u nekim situacijama bi i majka i dete trebali da umru,
a bili su živi i zdravi.
Ništa on pogrešno nije učio. Jedino pogrešno u tome je što se to uzima kao
obavezno, nepromenjivo, a to su samo mogućnosti. Postoji mogućnost da se
neko zarazi, ali isto tako postoji mogućnost i da se ne zarazi.